Unde mergem?
Nu mai e mult. Bine.
Ai spus că o să ajungi la timp.
Și singură.
Fiica mea poate păstra un secret.
Dacă nu preferi să găsesc un alt doritor pentru astea.
Dacă eşti prinsă, le spun că ai găsit-o.
N-o să fiu prinsă.
Nu fi atât de sigură. Silozul câștigă întotdeauna.
Pot s-o duc eu.
Bine.
Mi-ai luat un iepure?
Nu e un animal de companie, bine?
- N-o să-l mâncăm. - Nu, n-o să-l mâncăm.
Abia se mișcă. Cred că e bolnav.
Exact, scumpo.
Nu căutăm un copil.
Te rog.
Nu mai durează mult.
Trebuie să dorm.
Știu.
Nu pot sta aici.
Dră Hildebrandt.
N-ai fost foarte cooperantă cu agenții mei.
Sper că vei fi mai cooperantă cu mine, Gloria.
Ești omul de la Securitate.
Soția ta a avut un avort spontan.
Ai o memorie bună.
E bine pentru noi.
Voiaţi să renunțați la familie, dar mai aveați timp la loterie.
Și apoi v-am dat niște f...
- Acid folic. - Acid folic. Da.
Pentru ceaiul ei de seară. A funcționat?
Băiatul nostru împlinește șase ani luna viitoare.
Am nevoie de ajutorul tău.
Dacă cooperezi și îmi dai ce vreau,
îţi garantez personal că nu te vom mai împiedica să visezi.
Şi dacă nu te ajut?
O să trimiți o bătrână să cureţe?
Nu.
Te las aici fără medicamente
să-ţi petreci restul zilelor uitându-te la acești pereți.
De ce-aş avea încredere în tine?
Pentru că datorită ție, am un fiu.
Regret să te pun într-o astfel de situație.
Dar Silozul e într-un punct critic.
Juliette Nichols ți-a făcut o vizită.
A scos ceva din aerisirea aia.
Trebuie să știu ce.
O geantă.
Şeriful Holston a ascuns-o acolo?
Da.
Ce era în geantă?
Dă-i doza în fiecare zi.
Nimeni n-o trezeşte fără acordul meu.
Da, dle.
Mulțumesc, dră Hildebrandt.
Pentru tot.
Chiar crezi că vei câștiga?
Trebuie.
DUPĂ SAGA "SILOZUL" DE HUGH HOWEY
Camerele au surprins-o coborând,
dar apoi am pierdut-o.
Prea multe unghiuri moarte sub Unitatea medicală.
Aresteaz-o imediat cum o vezi, are o relicvă de nivel roşu.
Spune-i echipei tale să nu se atingă de ea.
Da, dle.
Ce are?
Cred că are o mică gaură în inimă.
- Ca Jacob? - Da.
O s-o găsesc şi o s-o închid.
- Cum o să vezi? - Cu asta.
Bine, adu-l.
Partea asta va fi înfricoșătoare.
- Sigur vrei să rămâi? - Da, vreau să văd tot.
Bine.
Vrei să-i vezi inima?
Vino.
E gigantică.
Scumpa mea, asta e o lupă.
E prima din Siloz. Măreşte lucrurile.
Dacă funcționează, o putem folosi pentru a ajuta alți oameni.
Bine.
Billings către șerif.
Ce e, Billings?
Trebuie să vii la birou.
Hei! Ce naiba faceţi?
- Aşteaptă aici până terminăm. - Nu. Ăsta este biroul nostru.
Cum pot face asta?
Meadows a ordonat o căutare a relicvelor nedeclarate.
Ce?
Mi se pare un pretext de rahat.
Adevărata întrebare e de ce a făcut-o.
De ce te uiţi la mine? Nu știu.
Sims a luat ultima relicvă. Nu cred că mai avem altele.
Ce s-a întâmplat ieri când ai vizitat-o?
Nimic. I-am dus ouă și slănină, cum ai spus.
E bolnavă.
Hei! Mai ușor, Howey.
Ştiţi că asta e o încălcare flagrantă a Pactului, nu?
Nu puteţi percheziţiona un post de poliţie fără un motiv rezonabil.
M-aţi auzit?
Verificați sub podea.
Știi cât de pierdută m-am simțit?
Ăsta era singurul lucru pe care l-am putut face.
Dacă am fi avut așa ceva pentru Jacob, am fi putut...
Vreau doar ca alte familii să nu treacă prin asta.
Nu crezi că și eu m-am simțit pierdut?
Dar ăsta nu e un motiv să fabrici dispozitive neautorizate.
Ar putea ajuta la repararea defectelor cardiace. Ar putea salva vieți.
De ce e ilegală o lupă?
Nu știu, dar există reguli.
Te pricepi la respectarea regulilor. Recunosc.
- Ce insinuezi? - Nimeni nu știa ce fac
în afară de tine și Jules.
Crezi că eu te-am denunţat?
Trebuie să existe ceva în Pact despre raportarea propriei familii.
Cum poți spune asta?
Cum altfel ar fi putut şti?
Sunt spioni peste tot!
N-ai fost deloc discretă.
Livrări de sticlă și metal la domiciliu,
ai mers cu fiica noastră la Fermă noaptea.
Te rog, Hanna. Doar dă-le ce vor înainte să ne dărâme toată casa.
Camera Juliettei... Te rog.
Orice câştigi din asta, sper că merită.
Opriţi-vă.
V-o dau.
Opriţi-vă.
Ce sunt astea?
Nu!
Acum animalul.
Spune-ne unde e,
și renunţăm la acuzațiile împotriva fermierului.
A murit.
Am mâncat carnea, am aruncat restul.
Departamentul Judiciar vă mulțumește pentru cooperare.
Jur. N-am fost eu.
Lasă. Mă ocup eu.
- Rucsacul. - Nu prea cred.
O mână de ajutor?
Glumiţi?
Bine.
Ești mulţumit, idiotule?
Să mergem.
Foştii tăi colegi?
Eram în administrație, nu eram ca gunoaiele astea.
Ce? Înjur.
Oricum, nu pare ceva regulamentar.
- Pare... - Nu, e personal.
Fir-ar.
Nu Meadows a ordonat asta.
- Ea a semnat mandatul. - Nu, când am fost la ea,
ceva nu era în regulă.
Nu cred că ea decide.
- Atunci cine? - Sims.
- Robert? - Da.
E un executant, n-are ambiţii de...
A vrut să scape de mine de când am sosit.
Povestea asta e doar o mostră.
Se va opri doar când sunt într-o celulă sau moartă.
La naiba.
După tine, a fost o percheziţie ilegală?
Au sărit vreo zece etape.
Preavizul, cererea dovezilor...
- Vii cu mine la Judecătorie. - De ce?
Seamănă cu un hard-disk?
Nu, domnule.
Dar ăsta?
- Se conectează la un computer? - Nu, domnule.
Mandatul spunea să aduci consumabile de birou inutile?
Atât am găsit în biroul ei.
Atunci n-aţi căutat cum trebuie!
Plan nou.
Întreabă toţi mesagerii între nivelul unu și 50
dacă a dat ceva cuiva sau a vorbit cu cineva.
Îmi pare rău. Am încercat să-i opresc.
Domnișoară Nichols, nu poți da buzna aşa...
- Robert Sims, ești arestat. - ... în biroul meu.
Din cauza percheziţiei?
- I-am spus lui Meadows... - La naiba cu Meadows.
Ești arestat pentru încălcarea protocolului de anchetă a Pactului.
- Inventăm delicte? - Adjunct Billings?
Capitolul 14, articolul trei, aliniat 12B.
- Percheziție ilegală. - Capitolul 23, articolul 19, aliniat 6.
Toate concursurile câştigate în copilărie
în sfârșit au dat roade, nu, Paul?
Așa se pare.
Dră Nichols, n-am avut de-a face cu percheziţia...
Agenții tăi au încălcat protocolul și tu eşti responsabil.
Nu-ți place, vorbeşte cu Meadows.
Încătușează-l și du-l sus.
Ești sigur că vrei să faci asta?
Nu contează ce vreau. Ea e şefa.
Deocamdată.
Du toate astea sus şi pune-le la locul lor.
Vrei să-i urmezi? Mai am cătuşe.
- O să regreţi. - Mă îndoiesc.
Grozav. Să arate ca şi cum n-aţi fi fost acolo.
Jules?
E totul în regulă?
De ce n-ai vrut ca mama să construiască o lupă?
Ştiu că eşti furioasă...
Vreau să știu de ce s-a sinucis.
Nu voiam să te ascult înainte. Acum vreau.
Trebuie să știu.
Nu era vorba de lupă.
Ce vrei să spui?
De câteva ori pe an,
trebuie să anunţ un cuplu tânăr și fericit că le-a murit bebeluşul.
Ţine de fişa postului.
Dar nu e partea cea mai grea.
Cel mai greu e să te întâlnești după mulţi ani cu acei părinţi
şi să vezi cum i-a afectat asta.
Pierderea afectează oamenii diferit.
Uneori îți micșorează lumea, te face să te închizi în tine.
Asta mi s-a întâmplat şi mie după ce ți-am pierdut fratele.
Am petrecut mai mult timp aici
în loc să fiu lângă tine și mama ta.
Întotdeauna voi regreta asta.
Și îmi pare rău.
Dar mama ta...
durerea a îndepărtat-o, spre lucruri periculoase.
Voia răspunsuri atât de mult încât a ignorat regulile.
Voia să ajute oamenii.
Am vrut s-o ajut, s-o protejez.
Nu-mi păsa de nimic altceva.
De lupă, de nimic altceva.
Dar n-a fost de ajuns.
Ar fi trebuit să-i opresc...
Când au intrat în casa noastră.
Ar fi trebuit să intervin în loc să mă supun.
Când acei agenți i-au zdrobit lupa, i-au zdrobit spiritul.
Am încercat s-o consolez, dar n-a vrut să asculte.
Am renunţat.
Am dezamăgit-o.
De aceea te-am lăsat în Mecanică.
Semeni atât de mult cu mama ta, Jules.
Când ai plecat, am fost devastat.
Dar știam că era cel mai bine, chiar dacă însemna că mă vei urî.
Știam că acolo jos,
o să-ţi foloseşti darurile de a repara ce ai în faţă
în loc să urmăreşti răspunsuri imposibile, ca mama ta.
Și totuși, iată-mă.
Iată-te.
A dat vina pe tine, știi?
A crezut că tu ai raportat-o. Şi eu am crezut.
Știu. Îţi jur, niciodată n-aş...
Nu, știu.
Mama era supravegheată prin senzorii din oglinzi.
I-am găsit dosarul.
- Ce vrei să spui? - Au propriile camere.
Și ascultă, nu prin hamali sau alți oameni,
au dispozitive.
Așa știau de lupă.
Așa știu totul.
Ea nu m-a crezut niciodată.
Știu.
Eu te cred.
O, Juliette.
Știu. Îmi pare atât de rău.
Încă îmi e atât de dor de ea.
Şi mie.
- Scuze de întrerupere. - E în regulă.
Mentenanţa e aici.
- Pentru ce? - Vor să verifice aerisirile.
E foarte insistent.
- Ai trimis un ordin de lucru? - Nu.
- Tu? - Nu.
Îi poți spune să revină mai târziu?
Te rog.
Bine.
Când am adus-o pe Gloria, mi-ai zis că nu ne ascultă.
Nu sunt camere.
Tipul ăsta vrea să instaleze una.
Momentan, e un unghi mort pentru ei.
- Ce-i ăla? - Un hard-disk.
- Ce-i pe el? - Nu știu.
Am încercat să-l deschid folosind computerul tău, dar e imposibil
fără o autorizație.
I-l duc lui Walk. Dacă cineva poate reuşi, ea e.
Poţi să-i spui că vin?
Ajung pe la 18:00.
Jules, fii prudentă, te rog.
Promit.
Bine.
Hai.
- Verificarea bagajelor. - La naiba.
- Ce se petrece? - Tu să-mi spui.
Nu-i poţi face să se grăbească?
N-o să recuperez întârzierile.
O să văd ce pot face.
Hei, Jerry.
- Da, dle? - Pot să-ţi cer o cafea?
Neagră. Fără zahăr, fără spumă.
Da.
Mulțumesc.
Şi ai putea să-mi faci o favoare?
Dă-mi radioul o secundă.
- Dle Sims, eu... - O singură dată.
Cred că trebuie să așteptăm ca cineva să revină.
Dacă vă convine.
Şeriful? Sau Billings?
Da, ai dreptate. Înţeleg.
Nu-ţi face griji.
Nu-ţi reproşez nimic.
Bună.
- Iar am ratat-o, nu? - Acum a adormit.
O zi grea?
Habar n-ai.
Cina e aproape gata.
Te simți bine?
- Îmi pare rău... - Strâng mai târziu.
Tremurăturile s-au agravat de când eşti adjunct.
Sunt bine.
- Postul ăsta... - Nu e postul.
Îmi place postul. Dar...
Azi m-a pus într-o poziție în care a trebuit să aleg între ea și Sims.
- Ce alegere e asta? - E complicat.
Oamenii spun că pregăteşte o altă rebeliune.
- Unde ai auzit asta? - Toţi sunt tensionaţi.
- Toate morţile astea nu-s normale. - Dacă ești îngrijorată pentru mine...
Sunt. Stresul îţi agravează simptomele.
Dragă, voi fi bine. Îți promit.
SE ÎNDREAPTĂ SPRE TINE AJUNGE LA 18:00
E cineva?
E cineva prin preajmă?
E cineva?
Fir-ar al naibii!
- Alo? - Walk?
Ce se întâmplă?
- Ai văzut-o pe Jules? - Ar fi trebuit s-o văd?
Trebuia să fie aici acum o oră.
- Poți să-mi spui dacă o vezi? - Sigur.
Lucas Kyle?
Da.
Pentru tine.
POSIBILE RĂSPUNSURI PENTRU W ŞI CELELALTE. NE VEDEM LA 613?
O vezi?
Văd un „W”.
Bună. Intră.
- Ai fost urmărit? - Nu.
În cinci minute, cei de la Judiciar vor fi aici.
Am trei minute.
De ce dai...
Ne pot auzi. Bine?
Nu înțeleg ce...
Uite, am ăsta.
- Un hard-disk vechi? - Da, și trebuie să-l accesez,
dar necesită o autorizație pe care n-o am.
Bine, ce fel de autorizație?
Sys... ceva.
- Sysop? - Da. Ce-i asta?
E rezervat șefului IT, Securitatea judiciară.
- Nu e ceva... - Și șeriful?
- Da. - Am încercat. N-a mers.
Trebuie să foloseşti computerul din biroul tău.
Nu, nu pot merge acolo.
Tu nu-l poţi accesa?
Te rog.
Cred că poate răspunde la multe întrebări.
Ce fel de întrebări?
Soarta soţiei lui Holston.
Moartea lui George. Morţile lui Jahns și Marnes.
- Au fost... Poftim? - Da, au fost ucişi.
De ce? Și cine e George?
Era un prieten.
Un prieten?
- Asta explică multe. - N-am timp pentru asta.
- Să mă foloseşti? Evident. - Știi ce?
Da, te folosesc, fiindcă n-am de ales.
Și ar trebui să vrei să mă ajuți.
Tu stai în cantină în fiecare noapte,
întrebându-te ce e acolo.
Dacă răspunsurile la întrebările tale sunt pe hard-diskul ăsta?
Nu cred că ar trebui să încerc să deschid ceva
- că nu sunt autorizat să deschid. - Dar eu sunt.
Da, Juliette, dar regulile se aplică tuturor.
Ce naiba?
Uită-te la asta.
Un senzor. O cameră video.
Așa se uită la noi. Așa ne controlează.
- Sunt în casele noastre? - Sunt peste tot.
Și dacă nu aflăm adevărul, nimeni altcineva n-o va face.
Te rog, ajută-mă.
- Te rog. - Eu...
Chiar dacă aș putea, mama...
- Doar eu... - Mama ta?
Nu mă are decât pe mine.
- Dacă păţesc ceva, nu pot... - E...
Timpul a expirat.
Ar trebui să pleci. De dragul mamei tale.
Juliette.
La naiba. Juliette.
Juliette Nichols. Prin ordin judecătoresc, deschide ușa.
Documentele şi rucsacul.
- M-au verificat la etaj. Mă grăbesc. - Documentele şi rucsacul.
Pe bune? Ştii cine sunt?
- Doamnă. - Ăsta e actul meu de identitate.
- Deschide rucsacul. - Unde-i şeful tău?
- Mă iei la mişto? - Oriunde-ar fi, nu e fericit.
Şeriful e cu mine.
Dar...
Vrei să-l controlezi și pe primar?
L-ai arestat pe Sims. Acum sunt puncte de control.
- Ce se întâmplă, şerifule? - Ai avut dreptate. Bine?
Judiciar vor să preia controlul, dar nu Meadows ia deciziile.
- E Sims. - Nu se poate.
Robert respectă litera legii.
Nu putem vorbi aici.
- Cunosc un loc. E departe. - Bine.
Bine.
E cel mai izolat punct din Siloz.
Explică-mi.
Crezi că Sims conduce în secret Judiciarul?
Da. Nu judecătoarea.
- Ce vrea Sims? - Nu știu.
Controlul Silozului? Să ascundă o crimă?
Nu știu. Orice-ar fi, vrea să plec.
Și după tine, eu.
Nu mi-am dorit niciodată postul ăsta.
Ce caută?
Ce vrei să spui?
Ţi-au percheziționat apartamentul. Sunt puncte de control peste tot.
Cu ce îi ameninţi?
Nu știu despre ce vorbești.
Timpul trece, Juliette.
Dacă ai hard-diskul, atunci...
Băga-mi-aş.
Am spus "hard-disk".
Cum aş fi putut şti asta?
Voi. Voi sunteţi.
Îmi pare rău, șerif Nichols. Ai spus că vrei să ieși afară?
Nu.
Te-am auzit clar spunând că vrei să ieși afară.
- Robert, ai auzit? - Sigur.
Nu.
Doi șerifi în tot atâtea săptămâni.
E dură viaţa de şerif.
Nu de el îi e frică lui Meadows, îi e frică de tine.
Da.
Fondatorii știau că cineva va trebui să ia decizii grele
pentru supravieţuirea Silozului.
Cineva ce poseda cunoștințele, inteligența, informațiile
despre tot ce se întâmplă aici.
Eu sunt acela.
De ce i-ai ucide pe toți acei oameni? Nu înțeleg.
Dră Nichols, de-a lungul existenţei noastre,
au survenit probleme care trebuie rezolvate.
Nevoile celor mulți necesită unele sacrificii.
Pentru ce?
Pentru un hard-disk și o bandă termică?
E vorba despre supraviețuire.
Acel hard-disk amenință viețile tuturor locuitorilor Silozului.
Și tu ești cea mai mare amenințare pentru Siloz din ultimii 140 de ani.
Ai fost.
Unde sunt prietenii ei?
Sora ei. Mătușa ei.
- Știi de ce nu sunt... - Sunt lași.
Nu e...
Dacă ar fi avut un infarct, toți ar fi fost prezenţi.
Știu că pare puţin, dar...
Dar nimic.
Sunt lași.
La fel ca ea.
Jules.
Hai. Pleacă!
Pleacă! Pleacă, la naiba! Du-te!
Ți-am spus că o să regreţi că m-ai arestat.
Ai primit asta de la Hank?
Toate posturile au primit mesajul acum zece minute.
N-are nicio noimă. Venea aici.
- Cine a fost martor? - Primarul.
Niște agenţi judiciari.
Sunt credibili, nu mint niciodată.
Îți spun doar ce-am auzit, Walk.
Bine. Ai dreptate. Îmi pare rău, Shirley.
Știu.
Knox a spus că în cele din urmă ne vor pedepsi pentru rebeliune.
Am crezut că e nebun.
Şi? Ce urmează?
Paul, te rog, ascultă-mă.
- Nu. Nu te mai ascult. - Niciodată. Trebuie să...
Vrei să aplic Pactul când îți convine, altfel nu?
- N-am spus că vreau să ies. - Nu pot.
- Am auzit-o. - Nu.
- La fel și primarul și agenții mei. - Nu.
Dovezi suficiente, șerif Billings.
- Nu sunt şerif până nu terminăm... - Nu. Încearcă să-mi însceneze...
- Taci! - Minți!
Dacă crezi că ai fost înţeleasă greșit, ai dreptul să soliciți o audiere.
- Da? Cu cine? - Da!
Cu Judiciar? E el, la naiba!
Am zis să taci din gură!
Nu era necesar, Robert!
Am avertizat-o. Notează asta în raportul tău.
La ce vă uitaţi?
Hei.
La naiba.
Nu!
Traducerea şi adaptarea: jarvis